EN NETFLIX-SERIE
God morgen, pappa.
Klokka er 7.35 i standard månetid.
Jeg feirer dag 47 her oppe på den gamle, grå damen.
Jeg er ved god helse.
Oksygenbeholdningen er…
47. DAG PÅ MÅNEN
Bedre enn ventet.
I dag skal jeg ta prøver fra Burrell-krateret.
Jeg håper at alt går bra der nede, og…
Overføring avsluttet.
Pokker! Au! Herregud.
Pokker!
MÅNESTASJON 01
134. DAG PÅ MÅNEN
TIL: PAPPA FRA: KJÆRLIG HILSEN LUTHER
207. DAG PÅ MÅNEN
TYKK SOYASAUS
406. DAG PÅ MÅNEN
972. DAG PÅ MÅNEN
ELEKTRONISK GJERDE OPPDAGET
Nektet tilgang? Hva i helvete? Teite måne.
KRYOGENISK KAPSEL A13G5 HARGREEVES, ABIGAIL - STATUS: DØD
-Herregud. Hodet mitt… -Ikke så høyt.
Klaus? Hvor er du?
Jeg er her. Ikke få panikk.
Ingen trenger å få panikk.
RASSHØL
-Husker du… -Nei, ingenting.
-Samme her. -Ja. Det var litt av en kveld, du.
Det var det.
Sant? Jeg visste at du hadde litt av den gamle Ben i deg ennå.
Nå kan du slutte med all furtinga og grublinga.
Jeg grubler ikke.
-Benerino. -Ikke kall meg det.
Vi har jo så stor framgang her.
-Med hva da? -Med tøffing-greiene dine.
I går kveld! Jeg husker det!
Du åpnet jo kimonoen din for meg, husker du ikke det?
Du viste meg hvem du virkelig er inni deg. Mange innestengte følelser.
Jeg var full.
Du er et godt menneske, Ben, men prøver så hardt å være slem.
Jeg hater deg.
-Det gjør du ikke. -Jo.
-Det gjør jeg virkelig! -Nei!
Typisk forsvarsmekanisme. Du skyver vekk dem som bryr seg mest.
Akkurat som pappa.
Det hadde ikke skada å prøve å bli litt bedre kjent med ham.
Han har overraskende mye kjærlighet å gi.
Og så har han en plan for å redde universet.
Ferdig! Fiks ferdig!
Gi deg! Beneri…
Åpne kimonoen din, vennen.
Hvorfor?
Hva gjorde jeg i går kveld?
Luther!
Gratulerer.
Det er et pokkers mirakel, det er det det er.
Trodde noen her at Luther, av alle mennesker,
ville finne noen å ta på slik?
Han er en apejomfru fra verdensrommet.
Det er en vanskelig match.
Vi tenker på det, alle sammen. Det er elefanten i rommet.
Jeg ønsker deg alt godt.
Gratulerer… det er ikke bursdagen din. Til lykke med bryllupsdagen.
Vi har ikke tid.
Jeg kan ikke gjøre det uten deg. Har vi en avtale?
Hvem i helvete snakker han med?
Hva dreiv faren vår med?
Vond drøm?
-Hvorfor er du her? -Hva ser det ut som? For å gi deg mat.
Etter gårsdagens festivitas gir nok en solid frokost deg en god start på dagen.
Alt er tåkete.
-Var det noe mer? -Helt ærlig har jeg noen bekymringer.
Når begynte du å bry deg?
Husk at jeg ikke er den du vokste opp med.
Vi deler samme DNA, ulastelige stil og manerer,
men jeg kan forsikre deg om at omstendighetene våre er svært ulike.
Som den eneste som var edru i bryllupet,
fikk jeg en unik mulighet til å bevitne krangelen din med Allison.
Det er trist å se en familie slite sånn.
Familie. Hva skal det liksom bety?
Familien er de eneste som kjenner oss
når vi gjennomgår våre største prøvelser. Det bør ha en betydning.
Kan du ikke si det til Allison?
-Herregud. -Han kommer hvert øyeblikk.
Det var en spøk.
Du spøker nå.
Men det jeg vil snakke om, er gravalvorlig.
-Kan jeg stille deg et spørsmål? -Er det et sexy spørsmål?
Herregud, jeg håper ikke det.
Er du kanskje litt for hard mot pappa?
Hør her, Sloane.
Jeg hadde et komplisert forhold til pappa, OK? Faren min. Han jeg vokste opp med.
Han løy for meg.
Han brukte meg… og jeg lot ham slippe unna med det.
Dette er en annen Hargreeves. Du må gi ham en sjanse.
Beklager. Døra var åpen.
-Ikke tenk på det. Kom inn. -Ja.
-Unnskyld for rotet. -Ikke si det.
Å. Beklager.
Hør her. Jeg ville bare komme innom
og si unnskyld.
Jeg har vært en skikkelig dårlig søster i det siste.
Hvis du deler ut unnskyldninger, bør Viktor komme først.
Jeg vet det. Jeg kommer dit. Jeg jobber meg bare oppover.
OK. Jeg tilgir deg.
OK.
Pappa har kalt inn til møte klokka tolv. Kommer dere, begge to?
Jeg skjønner.
-Jeg skjønner hva det er. -Han har en plan, Luther.
-Som han tror kan redde universet. -Å?
Kom, vær så snill. Begge to.
-Nei. -Vi kommer.
Flott!
OK.
Jeg skulle virkelig ønske at du ikke gjorde det.
Kan det skade å høre hva han har å si?
Ikke undervurder skaden mannen kan forvolde et familiemøte.
Det er ikke samme mann.
Du er ikke den samme gutten. Nå er du ektemannen min.
Jeg står ved din side uansett hva du bestemmer deg for.
-OK. -OK.
-Reginald. -Du vet vel hvorfor jeg er her.
La meg spare deg litt tid og bare si nei med en gang.
Jeg er overhodet ikke interessert i drittplanen du har laget.
Den er ikke, som du så fargerikt sa, dritt.
-Kan jeg sette meg? -Jeg hadde satt pris på tid for meg selv.
Det får jeg visst ikke.
Kjære Gud!
-Det er ikke akkurat Louis XIII. -Jeg har drukket verre.
Det er imponerende, ikke sant?
Av alle måter vi kunne ha ødelagt alt, er dette den mest fullstendige.
Jeg er faktisk letta. Nå blir alt borte.
Det er ingen Kommisjon, vi kan ikke hoppe ut av det.
Ikke noe liv på randen av galskap, der man blir desperat etter å se kjente.
Jeg har sett verdener gå under på måter som ville forbløffa deg.
Jøss! Reginald Hargreeves. Du slutter aldri å overraske meg.
Det er litt trøst i det, da.
Du blander alt etter en stund.
Men du glemmer aldri din første, hjemstedet ditt, det første du gjorde.
Spør deg: "Gjorde jeg nok for å redde dem jeg var glad i?"
Gjorde du det, da?
Nei, men jeg hadde håpet at dere barna kunne hjelpe meg med det.
Der har vi det, ja.
Beklager, Reg. Jeg fikk en melding fra framtida.
Hvilken framtid?
Mitt framtidige jeg fortalte meg veldig tydelig at jeg ikke skulle redde kloden.
Du er en arrogant jævel, du?
"Framtidige deg. Nåværende deg."
Fortida er et like stort mysterium som framtida.
Du ødela livet en gang før ved ikke å høre på meg.
Er du forberedt på å gjøre det igjen?
-Greit. Jeg blir med på det teite møtet. -Utmerket!
Hvis du forteller meg hva som skjedde med deg i Buffalo-suiten i går kveld.
Hvem snakket du med? Var det Klaus? Var det Ben?
Ingen. Jeg var alene.
Du er vel ikke i stand til å huske noe.
Vi bør gå nå. Vil ikke komme sent til møtet.
-Jeg hadde flytta meg om jeg var deg. -Truer du meg?
Skal vi gå?
Fem! Ja!
-Her er han. -Ja!
Talen i går kveld!
Fikk meg til å gråte, din blautfisk.
Fint da du sa at familien var knyttet sammen av skjebnen og kjærligheten.
-Det var flott. -Det holder.
Det var spriten som snakka. I dagslys er dere begredelige.
Og nå skal dagen snart bli verre.
Nordboerne hadde De syv sovere.
Svartføttene hadde sju stjerner.
Som gutt hørte jeg legenden om de sju klokkene.
Alle historiene er like.
Landsbyen trues av oversvømmelse og brann. En natt som aldri tar slutt.
En sjaman tar med disiplene til en hellig hule.
Han sier at hvis de kan ringe med de sju magiske klokkene,
blir landsbyen reddet, og alt blir som før igjen.
Reggie?
Kan vi få litt mindre Brødrene Grimm og litt mer "hva har dette med oss å gjøre"?
Det er noe sant i disse mytene.
Ingen av dere kan nekte for det som foregår rundt oss.
Alt som eksisterer er borte når dagen er over,
men den eller det som vevde sammen rom og tid
skapte en metode for å sette alt sammen igjen
hvis universet sto overfor fullstendig utslettelse.
Det fins en portal i universet.
Jeg bygde hotellet rundt den, og på den andre siden venter svaret.
Og vi skal gjøre hva? Bare gå inn, ringe i noen klokker og fikse dette?
Du har for det meste rett utover sarkasmen. Men så er det Vokteren, da.
-Hva slags vokter? -Den typen som gjør dette.
-Han hadde sverd. -En viktig skikkelse.
Ikke sant? Her faller jeg av.
Her faller du av? Jeg falt av ved den hellige hula.
Hvorfor trenger skaperne av "bakdøra" en vokter?
For å beskytte den mot dem som har onde hensikter.
Riktig, Sloane.
Alle må være med for å bekjempe beskytteren av klokkene.
Kjøper du dritten hans?
Hvordan er en vokter og klokker villere
enn tidsreisende kofferter og mordere med masker?
Der tok hun deg.
Jeg er med.
Jeg klarer det ikke uten deg.
Jeg også.
Har vi en avtale?
Men noen av oss burde bli igjen.
Som Lila.
Eller så kan du bli, så drar jeg.
Nei. Dette er mye større enn oss. Ingen kan bli igjen.
Dere, mine barn, er alt som står mellom oss og glemselen.
-Er vi klare til å dra? -La oss stemme.
Dette er ikke noe demokrati. Pappa bestemmer.
Jeg støtter Viktor. Vi stemmer.
Jorda går under, og dere vil stemme?
Du ber oss om å risikere livet. Vi bør kunne få diskutere det.
Alene.
-Kan vi ikke møtes her om en time? -Enig.
-Greit. -Samme det.
"Lila burde bli igjen." Når begynte du å ta avgjørelser for meg?
-Jeg ville bare sikre… -Handler det om babyen?
Selvfølgelig gjør det det. Drar jeg dit, kan jeg dø.
Men hvis vi går inn, lykkes, og alt blir som før,
vil jeg ha deg her med babyen vår.
-Jeg er bedre til å slåss enn deg. -Nei, det er du ikke.
Dette er ingen konkurranse, OK? Vi overlevde så vidt sist.
Takk og lov for at jeg fikk lukka døra. Tenk å være fanget på andre siden med ham?
-Trenger ikke å tenke på det. Var der. -Da blir du.
Aldri i livet. Jeg drar.
Hvorfor kan ikke jeg få ha rett? Bare én gang?
Hør her, Diego. Du sa at du valgte meg, ikke sant?
Dette er den jeg er. Jeg er en kriger, som deg.
Det sa jeg bare fordi jeg trodde du ville være hyggelig mot meg.
Da ville du vært sammen med en annen.
-Viktor. Vent! -Hvorfor? Sånn at du kan ta meg for deg?
-Jeg var veldig full i går kveld. -Ikke beklag. Jeg skjønner.
Jeg er søskenet du liker minst, ødela livet ditt…
Nei, det er ikke… Kan du bare stoppe opp og høre etter?
Du hadde rett i går kveld.
Claire og Ray er borte.
Men jeg får dem ikke tilbake ved å hate deg.
Og smerten min…
…gir meg ikke lov til å skade deg.
Men den er ekte.
Og den må jeg bære med meg.
Så hvis jeg ikke…
Hvis jeg ikke gjør noe, hvis jeg ikke handler nå…
…blir det bare nok en ting som forsvinner ut i intet.
Hvis vi blir her,
dør vi.
Men går vi gjennom portalen, så kan vi redde universet.
Vi kan redde alle sammen.
Kan vi bare legge fortida bak oss og gå videre sammen?
Kan du gi meg det?
Jeg er glad i deg.
Jeg er glad i deg også.
Hei.
-Hvor lenge har vi igjen? -Et par timer.
Mer eller mindre. Hvor er Sloane?
Hun raider vinkjelleren til festen for jordas undergang.
-Dere vet hva dere stemmer, da. -Du må gjerne bli med oss.
Jeg sitter fortsatt på gjerdet.
Jeg så noe i går kveld som jeg ikke skulle se.
Diego og Lila. De gjør det i trappene noen ganger.
Nei, jeg så pappa.
Han var på rommet med noen. Han inngikk en slags avtale.
Før du spør, så vet jeg ikke hva det var eller med hvem.
-Alt er tåkete. -Det var ikke meg eller Sloane.
Vi var opptatt med andre ting i går kveld.
Jeg skjønner, Luther. Takk. Alle knulla hverandre i går.
-Rota Ben med noen? -Konsentrer deg, er du snill.
Historien om bjellene. Det er noe pappa ikke forteller.
Når har faren vår noen gang vært ærlig med oss?
Vet ikke. Han var nådeløs i evalueringene.
-Han ga meg alltid fem stjerner. -Å?
Jeg er gammel nok til å stole på magefølelsen,
og den sier meg at dette er en felle.
Noe å tenke over.
Dere gjetter nok hva jeg stemmer for.
Vi har vært gjennom mye.
Vi har alle mista folk.
Dukker…
Men de må ikke ha dødd forgjeves.
Derfor stemmer jeg for å bli med pappa.
Det samme som henne.
Nå redder vi det jævla universet!
Greit. Siden hun sa ja,
stemmer jeg for å bli.
-Er det hyggelig? -Du mener det ikke.
Det er hans stemme, Lila.
-Klaus? -Jeg støtter pappa.
OK. Det er fire mot én.
Viktor?
Jeg vil tro på det, OK? Virkelig.
Men følelsen av at vi ikke vet hva vi roter oss inn i er for sterk.
Nei, men vi vet hva vi har om vi ikke gjør det.
Vi må gå inn dit sammen.
Viktor. Vi er familie.
Du kan ikke bare kaste rundt deg med ordet "familie". Det holder ikke.
Jeg stemmer for å bli.
Luther?
Sloane og jeg har snakka sammen. Vel…
Vi blir ikke med.
Vi vil tilbringe tiden vi har igjen sammen,
ikke slåss mot en fyr med sverd, klokker som kimer og sånne ting.
Så…
Uavgjort. Det er fire mot fire.
Det er opp til deg, Nummer Fem.
Jeg har sett framtida, og den sa at jeg skulle stå over.
Jeg stemmer for å bli.
Vi må akseptere skjebnen vår.
Så patetiske dere er.
Hvorfor kan ikke bare vi fire gå inn?
Da mislykkes vi helt sikkert. Det må være sju.
Mine barn…
Jeg kan ikke si at jeg er fornøyd.
Men jeg forstår at dette er min skyld.
Jeg sviktet dere da dere var unge, og jeg har sviktet dere nå.
Og gjennom å gjøre det har jeg gitt hele universet en dødsdom.
Hvis noen trenger meg, er jeg ute på gårdsplassen…
…og venter på slutten.
Idioter.
-Var det en ektefølt unnskyldning? -Han har aldri sagt unnskyld for noe.
-Jeg syns faktisk synd på ham. -Slapp av. Det går over.
-Hva nå? -Nå venter vi på slutten.
Vi ses. Det har vært interessant.
For pokker, da.
Pappa.
Krug 1968.
En utmerket årgang.
Ja. En siste skål med Sloane før…
Ismaskinen var i ustand i vår etasje, så du vet…
-Går det bra? -Dette er mitt livs største fiasko.
Nå ser jeg på flere århundrer som har vært bortkastet,
fordi en annen utgave av meg ikke var snill med barna.
Hør her, pappa.
Det er ikke så enkelt, OK?
Det er veldig vanskelig å si nei til deg. Vet du det?
-Men jeg måtte det. -Universet river seg selv i stykker.
Jeg vet det, men det er alltid noe, ikke sant?
Alt jeg har gjort, har jeg gjort for deg. Gjort alt du ville at jeg skulle gjøre.
Det vil jeg ikke lenger.
Det burde du ikke heller.
Du er en bemerkelsesverdig mann, Luther.
På tross av det jeg utsatte deg for, så håper jeg at du kan tilgi meg.
Kan du det?
Kan du tilgi meg, sønnen min?
Ja.
-Ja, selvfølgelig. -Takk.
Takk.
Hadde du bare oppdaget potensialet ditt på et bedre tidspunkt for universet.
Jeg forstår ikke.
-Pappa… -Det fins et gammelt ordtak, Luther.
Den beste måten å samle en familie på er i et bryllup
eller i en begravelse. Vi prøvde det første.
Nå er det tid for det andre.
Sloane.
Jeg vet det.
Du hadde akkurat funnet kjærligheten. Så synd.
Men ikke vær redd. Jeg skal nok ta meg av henne.
Din…
-Hva gjør du? -Spiser. Går opp veien jeg gikk i går.
-Hvorfor det? -Faren vår skjuler noe.
Det er visst mye av det nå.
-Hva mener du? -Allison sa unnskyld til meg.
OK. Hvorfor er det mistenkelig?
I går kveld var hun klar til å ta meg for seg,
og i morges handla alt om familie, pappa og kjærlighet.
Jeg vet ikke. Noe må ha skjedd i går kveld, men jeg vet ikke hva.
Vi har ikke tid.
Jeg klarer ikke dette uten deg. Har vi en avtale?
Fem! Hva?
-Det er Allison. -Hva?
Nei!
Herregud, Luther.
Hva skjedde?
Han skulle hente is. Jeg kunne ikke… Han kom ikke tilbake.
Jeg vet ikke.
Det må ha vært ham. Vokteren.
Hun har rett. Den som gjorde det, hadde et langt, buet blad.
-Hvordan kan du være sikker? -Jeg kan ikke mye, men kniver kan jeg.
Hva foregår, barn?
-Herregud! Luther. -Angrep vi først, hadde han vært i live.
Vi har hatt det fint, jenta mi.
Folkens! Hei, folkens!
-Hva skal vi gjøre med Luther? -Tiden er ute! Kugelblitz er her.
-Portalen! Det er eneste utvei! -Du skulle bli!
De drepte Luther, OK?
-Kom! -Vi kan ikke gå fra ham.
Vi må dra, ellers dør vi.
-Nei. -Jo, vi må dra!
-Kom. -Skynd dere.
-Barn. Skynd dere! -Kom igjen!
Løp!
-Hva er det du venter på? -Dette er ikke over!
Inn i tunnelen!
-Vent. -Hva gjør du?
Godt jobba med å få meg inn i familien.
Du er til mer bry enn du er verdt. Beklager.
Nei. Pappa!
Pokker!
Tekst: Fredrik Island Gustavsen